I
februari 1884 började arbetena på Kindsbanan trots alla motigheter, som hade
föregått. Som entreprenör antogs först civilingenjören Jonas Vessel, vilken hade
avsett att påbörja arbetena redan i december året innan. Genom att han drabbades
av sjukdom, tvingades han överlåta entreprenaden till den ryktbare
järnvägsbyggaren greve Fredrik Arvidsson Posse. Denne hade helt nyligen avslutat
arbetena på järnvägen Gävle-Ockelbo. Ofta hade byggnadsentreprenörerna "egna"
lag, som följde med från bygge till bygge. Så var också fallet med Posse. Med
honom följde t.ex. schaktmästare Axel Jansson, senare stins vid Roppered,
stationsingenjören Johan Jansson, blivande trafikchef vid Kindsbanan, och
rälsläggarbasen Johan August Brundin. Från samma banbygge kom också bolagets
kontrollant, ingenjör J. Danielsson.
Det var vanligt att den första personaluppsättningen vid en bana i järnvägens
barndom rekryterades från dem, som byggde banan. Man hade ingen annan möjlighet
att få utbildad järnvägspersonal. Statens kontrollant för bygget var chefen för
västra väg- och vattenbyggnadsdistriktet, major E. G. A. Atterbom. Danielsson
kom att göra bolaget stora tjänster. Det var bl. a. han som stakade om banan
mellan Borås och Buttorp, varvid den kom att sträckas genom Kovradalen.
Besparingen, som blev en följd härav, uppgick till 490.000 kronor, en nödvändig
åtgärd med hänsyn till det begränsade statslånet.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2018/Vecka%2046/Omradet%20runt%20Hedvigsborgs%20vagport.jpg)
En hästvandring som lyfter upp stenblocken och
till vänster järnvägsspåret mot Svenljunga och i vänstra bildkanten
Alvestabanans banvall som ännu inte kommit fram till brofästet.
Under denna tid man byggde viadukten så var järnvägstrafiken på
Kindsbanan i trafik under bygget
En annan förändring av den ursprungliga planen gjordes på sträckan
Borås-Kråkered. Från början skulle banan haft gemensam sträckning
från Borås med Varbergsbanan, för att sedan fortsätta över Viskan
förbi Gässlösa till Kråkered. I stället ändrades den till att gå i
nuvarande Spårgatan för att få en sydlig riktning mellan nuvarande
stadsdelarna Hedvigsborg och Dammsvedjan förbi Transåssjöarna. Under
Posses erfarna ledning tog arbetena fart redan från början. I
februari arbetade 193 man på banan, men redan i mars hade
arbetsstyrkan ökat till 566 man. I april var antalet 803, i maj 937
och i juni hade, den nått sitt maximum 1.042 man. Avsikten var att
genom en stor arbetsinsats under sommarhalvåret hinna med så stor
del av jordarbetena som möjligt. Redan i november kunde därför major
Atterbom konstatera: "att alla terrasseringsarbeten äro i det
närmaste fullbordade, ej mindre för själva banan än äfven för
vägöfvergångar, väganläggningar, stationsvägar och planering af
stationsområdena ..."
Vidare hade man lagt grunden till alla byggnader och stationshusen
var redan under tak. Slutligen hade man också hunnit lägga ut skenor
på hela sträckan Borås -Roppered, 15 km. Det var på denna sträcka
banan passerade den djupa dalgång, i vilken Kovrabäcken rinner. Här
krävdes mycket stora arbeten. Det gällde att bygga en väldig bank
för att komma över till själva Kovraberget, där banan placerades på
en utsprängd klipphylla. Innan man nådde fram till själva
bäckravinen, måste ett bergmassiv genomsprängas. Sprängmassorna kom
väl till pass som fyllnadsmaterial. I sitt färdiga skick blev banken
cirka 30 meter lång och ungefär 15 meter hög. Arbetena på Kindsbanan
började just här på "'Kovrabankar" i februari och var avslutade den
14 juni. |