Sven Eriksons bostad vid Viskan som senare
blev kontor, byggnaden finns kvar i dag. Tyvärr så är den inte lika
vacker i dag utan den är väldigt ombyggd, bilden är fotograferad på
1920-talet. Vid 1860-talets slut utgjordes fabriksanläggningarna i
Rydboholm huvudsakligen av en 1864 uppförd tryckeribyggnad av sten
med tak av vitrioldränkt spån, en därmed samman-hängande
färgeribyggnad av sten med tegeltak, en magasins- och
laboratoriebyggnad, ett torkhus av sten och trä med tegeltak beläget
på Viskans västra sida samt en blekeribyggnad i en våning på Viskans
sydöstra sida. Blekeriet drevs med vattenhjul medan tryckeri och
färgerimaskiner fick kraft från en turbin. Lokalerna uppvärmdes med
ånga i rör.
År 1873 drabbades tryckeriet och delar av färgeriet av eldsvåda
varför en ny tryckeribyggnad fick uppföras. Blekeriet tillbyggdes
1876 i korsvirke. Vattenhjulet ersattes härvid med en turbin. För
att trygga en kontinuerlig försörjning med bomullsgarn startades ett
spinneri i Viskafors 1879. Företaget blev härigenom helintegrerat.
Under 1870- och 1880-talen ökade produktionen. Ökad konkurrens och
större krav på omväxling från konsumenterna ledde till en
diversifiering av produktionen, med nya märken och vävnadstyper.
Fortfarande spelade dock standardtillverkningen av mollskinn,
korderoj och senare även manchester en central roll. Förändringar i
konjunkturerna speglades i efterfrågan på mollskinn etc. som
användes för arbetskläder, vilka särskilt efterfrågades under
högkonjunkturer, såsom på 1870- och 90-talen då stora
anläggningsarbeten som t.ex. järnvägsbyggen startades.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2021/Vecka%2038/Rydboholms%20kontorsbyggnader%20Bild%2002.jpg)
Här är en bild som jag fotograferade för några
år sedan och byggnaden är ju inte lika vacker som den var förr i
tiden.
Företaget övergick 1885 till aktiebolagsform, men hade fortfarande
karaktär av familjeföretag. Antalet anställda uppgick vid
1870-talets början till 333, varav 81 i Rydboholm. Arbetstiden
minskades från 11,5 timmar per dag (6 f.m.-7.30 e.m. med två timmars
rast) till 56 timmar per vecka (7.15 f.m.- 6.15 e.m.).
Elbelysning infördes tidigt i Rydboholm och redan ar 1892 leddes
elbelysning in i fabriken. För själva driften användes dock i
huvudsak vattenkraft. Under 1900-talets första decennium
effektiviserades produktionen genom att moderna s.k.
Northopevävstolar installerades. En kraftstation uppfördes för att
trygga kraftförsörjningen. Under 1: a världskriget ökade först
produktionen för att sedan under de sista krigsåren drastiskt minska
bl.a. beroende på svårigheterna att importera bomull. |