Företaget AB Borås Klädningstygsfabrik grundades 1898 av ett konsortsium under
ledning av Christisan Pedersen. Företagets första direktör var Oluf Olsen. För
verksamheten inköptes en tomt på landeriet Armbåga där en fabriksbyggnad i 3½
våning uppfördes. Vid en förödande brand 1908 ödelades stora delar av den
ursprungliga fabriken. En delvis ny fabriksbyggnad byggdes dock upp på samma
plats efter ritningar av den i Borås flitigt anlitade arkitekten Lars Kellman.
År 1915 expanderade verksamheten och företaget köpte, i samarbete med Manufaktur
AB Svea, Svenska Kamgarns Spinneri AB i Norrköping. Klädningstygsfabrikens
verksamhet omfattade kamgarnsväveri och appreturverk och tillverkningen
utgjordes huvudsakligen av breda klädnings-, kapp och dräkttyger samt breda
yllekamgarnstyger. 1929 köptes företaget av Kilsundskoncernen. Fabriken
sysselsatte som mest cirka 200 anställda. Verksamheten lades ned i samband med
en fusion mellan Kilsundskoncernen och Svenska Yllekoncernen 1966, då Saxylle
Kilsund bildades. Byggnaden har efter nedläggningen bland annat under en kort
tid in på 1970-talet utnyttjats för småskalig väveritillverkning av AB Borås
Mattväveri, Branzell & Persson. Delar av anläggningen revs i början av
1980-talet. Idag används byggnaderna, som renoverades under 1988–89, som
industrihotell och ett antal företag med olika inriktning har kontor och lager i
byggnaden.
Byggnaden är ursprungligen uppfört som väveri i 3½ våning. Tegelbyggnadens
fasadutformning pekar mot att den sannolikt är ritad av arkitekt Lars Kellman.
Ursprungligen användes byggnadens bottenvåning för torkning, pressning och
uppmätning av tyger. Den första våningen användes som vävsal liksom även den
andra våningen. Vindsvåningen användes bland annat för spolning och klistring av
garner. Byggnaden består idag i huvudsak av delar från tre olika perioder. Mot
sydväst finns ursprungliga delar från 1898 bevarade men sannolikt är även stora
partier av den centrala byggnaden ursprungliga. Byggnaden brann år 1908 men
byggdes upp igen år 1909 efter ritningar av Lars Kellman som vid detta tillfälle
utökade byggnadsvolymen något mot nordost. Byggnadens tredje del härhör från en
stor utbyggnad som gjordes år 1915 då byggnaden förlängdes mot Ålgårdsvägen i en
stil som helt ansluter till den befintliga byggnaden. Samtidigt utvidgades
trapphuset mot NO. Arkitekt Albin Lönnqvist ritade senare (1945) en hiss som
komplement till detta trapphus. Den nuvarande fönsterformen tillkom i samband
med fönsterbyten år 1949. Under 1989–90 genomfördes en större ombyggnad som
Borås Byggplanering ansvarade för. Byggnaden försågs då med ett antal nya,
relativt höga och smala vindskupor samt ny taktäckning av rött tegel. Vidare
fick de båda hiss/trapphusen nya valmade, tegeltäckta sadeltak. De höjdes också
cirka 1 meter och det mindre trapphuset mot sydost byggdes till med en hiss.
Till byggnaden kom också två nya delar med fasader av glas och aluminium. Den
ena fungerar som huvudentré/foajé och knyter samman byggnaden till en annan del
av byggnaden mot nordost medan den andra delen fungerar som pausrum. Utmed stora
delar av gårdsfasaden mot sydost finns även en nytillkommen lastbrygga som täcks
av ett relativt stort plåttak. Stilmässigt kan byggnaden hänföras till en för
Borås och arkitekt Lars Kellman typisk tegelarkitektur. Byggnaden har
välarbetade fasader av gult tegel som effektfullt kontrasteras av våningsband
och fönstervalv i rött tegel. Den rikt detaljerade fasaden ger den stora volymen
liv och karaktär. De nya vindskuporna är känsligt utformade vilket gör
de smälter väl in och påverkar inte byggnadens uttryck nämnvärt. Andra
nytillkomna delar avviker stilmässigt och redovisar tydligt sin ålder. Byggnaden
är en av Borås bäst bevarade äldre industribyggnader och den har trots vissa
förändringar bevarat sin ursprungliga karaktär.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2007/Boras%20Kladningstygsfabrik%20Del%201%20(2)%20Bild%2002.jpg)
Denna bild är fotograferad den 17 februari
2022.
Byggnaden mot Lundbyhallen är ursprungligen en färgeri- och
tvätteribyggnad som troligtvis till stora delar uppfördes år 1909.
Den ersatte sannolikt en äldre fägeri- och valkeribyggnad som
förstördes vid en brand år 1908. Byggnadens tak består av två
parallellt löpande sadeltak med en centralt placerad långsmal
lanternin i vardera taknocken. Laterninkonstruktionerna, som tillkom
år 1949, och det övriga taket är idag övertäckta med brunfärgad
korrugerad plåt. År 1938 byggdes färgeriet ut mot sydost efter
ritningar av arkitekt Gösta Planck. Den nybyggda delen fick mycket
säregna fönsterformer mot söder. Dessa höga och smala fönster är
bevarade. Utbyggnaden fick år 1949 en ny takkonstruktion som är
identisk med den som finns på äldre delen. Utbyggnaden hade även en
idag kringbyggd mindre, låg del som innehöll färglager och ett
mindre kontor. Vid en och tillbyggnad 1989–90 utökades byggnaden
ytterligare mot sydost med en mindre del. Denna del har beigefärgade
putsfasader som fungerar som kontor. I samband med utbyggnaden
tilläggsisolerades och putsades sydväst- och nordost fasaderna på
byggnaderna ansluter idag exteriört till byggnaden som ligger på
innegården kan man säga. Mot sydväst togs även en ny entré och nya
fönsteröppningar upp i byggnaden mot Armbådavägen som också fick en
ny port i den nordvästra fasaden. Byggnaden har trots förändringar
till stora delar sin karaktär bevarad och den måste anses som mycket
viktig att bevara för att skapa förståelse för hur anläggningen
ursprungligen fungerade. |