Företaget Åkerlunds Bomullspinneri AB grundades den 17 september 1898 av Otto
Åkerlund, son till "boråsindustrins fader" P A Åkerlund. Satsningen var en del i
en medveten planering i det Åkerlundska textilimperiet där redan bland annat
Druvefors Väveri och Hedefors Väveri AB ingick. Familjen hade även ett starkt
intressentskap i Borås Wäfveriaktiebolag. Spinneriet uppfördes i tre våningar
samt källare i närheten av Viskan som en fortsättning på det industriområde
utmed Viskan i vilket Druvefors Väveri sedan tidigare hade sina
tillverkningslokaler, lager och kontor. Byggnaden ritades och konstruerades av
den kända arkitektbyrån Sidney Stott, Oldham, England, vilken räknas som
världens största och mest produktiva arkitektkontor med specialisering på
bomullsspinnerier. Stotts arkitektbyrå fick mellan åren 1887–1925 spinnerier
uppförda i alla världsdelar. Det stora antalet maskinerier som tillverkningen
krävde inköptes etappvis från England. Fabriken drevs av en ångmaskin om 650 hk
vilken genom ett centralt transmissionsschakt försåg de olika våningsplanen med
kraft genom en komplicerad lingång. Fabriken var även ansluten till ett
jämvägsstickspår som fanns vid dåvarande Spårgatan.
Omkring år 1910 sysselsatte företaget cirka 220 arbetare. 1915 övergick fabriken
till elektrisk drift med elmotorer på varje våningsplan men med kvarhållande av
våningsplanens transmissionssystem. En speciell transformatorstation uppfördes
vid detta tillfälle. Införandet av eldrift medförde på sikt en övergång till
direktverkande elmotorer vid varje maskin. I takt med att verksamheten
utvidgades fick lokalerna byggas till bland annat gjordes detta år 1916, 1926
och 1928. Efter att huvuddelen av personalen sades upp 1965 skedde en etappvis
nedtrappning av tillverkningen tills företaget definitivt lades ner 1973.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2009/Akerlunds%20Bomullsspinneri%20Del%201%20(2)%20Bild%2002.jpg)
Denna bild fotograferade jag 2015 och då var
det inte så många byggnader runt spinneriet.
I Åkerlundska spinneriets fall var byggnaden en så kallad typbyggnad
som köptes "nyckelfärdig" av konstruktören. Spinneriets
tillverkningsdel avskildes från den mindre och mer brandfarliga
rensnings- och blandningsavdelningen genom en stark brandavskärmning
i konstruktionen. Dessa ännu bevarade brandmurar bildade dessutom
höljet till det vertikala kraftöverföringssystemet/lingången. Den
brandsäkra konstruktionen bygger på en tegelkonstruktion med
bjälklag uppbyggda med ett speciellt betongvalvsystem i välvda
sektioner, vilket var en av arkitekten Stotts specialiteer.
Ursprungligen användes källaren som garnlager medan bottenvåningen
utnyttjades för rensning i den norra delen samt för kardning i den
större delen mot söder. I den andra våningen fanns "blandning" och
spinnerisal. I den tredje våningen fanns en stor spinnerisal samt
ett utrymme i den norra delen där bomullsbalar förvarades.
I samband med att driften elektrifierades uppfördes en
transformatorstation invid det befintliga ångmaskinhuset år 1915.
Fabrikens huvuddel påbyggdes 1916 med en våning efter ritningar av
boråsarkitekten Lars Kellman. Den nya delen, som utfördes helt i
betong, utnyttjades som tvinneriavdelning. |