Rydals Manufaktur grundades år 1853 och var då det största mekaniska spinneriet
i Sverige och initiativtagare var vävnadsförläggare Sven Erikson, även andra
förläggare bidrog genom att köpa andelar i bolaget. En vävnadsförläggare köpte
bomullsgran och lät lokala väverskor väva tyger i sina hem och sedan sålde
förläggaren tyget vidare. Spinneriets interiöra arkitektur är engelskinfluerad
med gjutjärnspelare från Manchester. De första maskinerna och vattenhjulet var
från England och liksom den förste spinnmästaren. Fabriken har behållit sin
karaktär trots flera om- och tillbyggnader. Den huvudsakliga produktionen i
Rydal var så kallad effektgarn för möbeltyg, mattor och stickning. Släkten
Erikson ledde bolaget fram till år 1984 och år 2004 lades tillverkningen ner. År
1985 öppnade Rydals museum i spinneriet och år 1991 blev spinneriet
byggnadsminnesförklarat.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2027/Rydahls%20Manufaktur%20AB%20Del%201%20Bild%2002.jpg)
Här har vi det gamla magasinet som ligger utmed gamla RV 41 och det
byggdes år 1854 och fasaden avviker från den engelska
industriarkitekturen och påminner istället med sin tuktade sten och
sina vita fogar om svenska storgodsens ladugårdar. Här i magasinet
förvarade man importerad bomull och magasinet byggdes om år 1937 med
återvunnet material från ett annat magasin. Redan då på denna tid så
tänkte man på att återvinna material. Det är rejäla byggnader man
byggde förr i tiden och vackra är dom också.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2027/Rydahls%20Manufaktur%20AB%20Del%201%20Bild%2003.jpg)
Hemgården som ligger cirka 100 meter ifrån bomullsmagasinet på
vänster sida tillhör en av de äldsta byggnaderna i Rydal. Den
byggdes som arbetarbostad och kallades då för Klämman. År 1923
döptes byggnaden om till Hemgården och den användes då som
barnkrubba och som lägenheter för ensamstående arbetare fram till
mitten av 1960-talet. Det fanns även en matsal i huset där arbetarna
från fabriken kunde äta. På 1950-talet tog fyra anställda hand om 23
barn från halv sju till klockan fem på vardagar och till klockan 13
på lördagar, eftersom mammorna arbetade på fabriken. Barnkrubbans
personal hade som uppgift att bada de barn som inte hade
badmöjligheter hemma, koka blöjor på spisen med mera. Hemgården
flyttade sedan till den gamla disponentbostaden år 1958. |