Gamla
disponentbostaden som ligger mittemot fabriken den byggdes troligtvis samtidigt
som fabriken, alltså omkring år 1853. I början av 1900-talet så fanns det två
flyglar på byggnaden som revs omkring 1915, byggnaden beboddes av tjänstemän och
under en period fungerade huset som sjukstuga. När man hade byggt spinneriet och
disponentvillan då var Rydal en enkel bondby och hette Ryd. Villan byggdes för
att vara värdig dåtidens företagsledare och uppfördes under överinseende av Sven
Erikson, mannen som var grundare till Rydal som det är i dag. Disponenttiteln
infördes först år 1921 av Torsten Ek som också bodde i huset under lång tid, han
kallades också för kungen av Rydal och han drev spinneriet med en stark hand.
Torsten bodde kvar i villan till år 1954 och hans signum finns kvar på den
vänstra ytterdörrens insida där det står ”T. EK 1935” i träet. Man byggde senare
om byggnaden till en personalmatsal för de som jobbade på spinneriet och nu är
det ett Värdshus med det fina namnet ”Spinnaren i Rydal”
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2027/Rydahls%20Manufaktur%20AB%20Del%202%20Bild%2002.jpg)
Fabriksgården ger fortfarande en känsla av aktivitet även nu när
fabriken är nedlagd. Vid sidan om det gamla bomullsmagasinet finns
det nya magasinet byggt av eternit, det byggdes inför bolagets
100-årsjubileum år 1935. Det fanns även en annan byggnad där
kardrummet fanns och det byggde man på 1950-talet, där hade man de
stora kardverken. På spinnerifastighetens långvägg finns vid sidan
om det lilla utbyggda pannrummet spår av den gamla kraftkanalens
södra öppning. Kanalen som inte lades igen på fabriksgården förrän
på 1930-talet som delade gården i två delar sammanlänkade med en
bro.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2027/Rydahls%20Manufaktur%20AB%20Del%202%20Bild%2003.jpg)
Här ser man var denna kanal har gått någonstans. Man valde denna
plats för fabriken på grund av fallhöjden i Viskan. Vattnet leddes
via en kanel genomfabriken och vattenhjulet som placerades i
fabriken var så stort att dess nav krävde 16 par oxar för att
transporteras från Varberg. Ett remsystem tillgodosåg sedan
fabrikens maskiner med kraft. År 1866 ersattes vattenhjulet av tre
turbiner och år 1882 installerades en vattendriven dynamomaskin. Den
levererade ström till fabrikens invändiga belysning, som var
Sveriges första industribelysning. Stenarna markerar den gamla
vattenkanalen.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2027/Rydahls%20Manufaktur%20AB%20Del%202%20Bild%2004.jpg)
Kraftstationen uppfördes bakom kardrummet år 1915 och togs i bruk år
1916. Kraftstationen byggdes på den plats där det redan år 1570 låg
en svaltkvarn (en mindre kvarn för malning av säd). Kraftstationen
är välbevarad och dess arkitektur har amerikanska förbilder. Från
början var turbinen i kraftstationen belägen i byggnadens källare.
Efter en kraftig översvämning år 1927 byggdes kraftverket på med en
ny våning och fallhöjden blev nu 4,5 meter. Från början fanns det
tre turbiner men i dag finns bara en svensktillverkad Kaplanturbin
från år 1928 och den producerar el för det allmänna nätet. |