Men
det kom andra tider och till denna plats och så småningom fick Casper Bäcks
företag ge vika för en mer modern och tidsenlig byggnad. Med tiden försvann även
den stora träflotte, där sköljningen försiggick. Under ”Wäfveribolagets” ledning
växte färgeriet till ett företag som innan rationalisering och förbättringar
tillkom en tid sysselsatte över 130 anställda. Åtskilliga av dessa blev
trotjänare och en av dessa är herr Konrad Skoglund som varit anställd så gott
som till den dag portarna stängdes för alltid. Herr Skoglunds far började för
övrigt på denna plats 1913 och ett år senare fick sonen Konrad anställning på
färgeriet. Även om det Konrad Skoglund inte varit knuten till företaget hela
tiden, så kom han dock tillbaka till detta färgeri 1925 för att stanna för gott.
Borås Wäfveri AB tycks förresten ha varit släkten Skoglunds speciella
arbetsplats. Vid ett tillfälle var inte mindre än sju av denna släkt anställd
vid någon av avdelningarna. Herr Skoglund farmor började vid denna fabrik redan
1869 och kunde sålunda sägas vara med om starten.
![](../../../../Bilder/Gamla%20Borasbloggen/2022/Vecka%2029/Backs%20Fargeri%20Del%202%20Bild%2002.jpg)
En annan bild på Bäckska färgeriet efter ombyggnaden år 1910 sett
från Stadsparken.
Det var trivsamt på det gamla färgeriet, säger Herr Skoglund, jag
kan gott säga att vi var som en stor familj. Till den goda andan
bidrog i hög grad ett gott befäl, vi har t.ex den bortgångne
ingenjör Olle Carlsson i minne som är både vackert och bestående. I
likhet med flera andra arbetskamrater har Konrad Skoglund alltid
varit intresserad av idrott. Elfsborg var hans favoritlag, han såg
denna förening spela spännande fotbollsmatcher på den bekanta
idrottsarenan på Brodal och när boråsidrotten gjorde sitt intåg på
nyvarande Ramnavallen hade han själv kommit i den åldern att han
själv fick dra på sig fotbollsdressen. En annan av hans
arbetskamrater kom att göra stor lycka på löparbanan. Det var Axel
Forsman, som hade sitt hem på ”Ulltrådsliden”, Mariestandsgatan och
blev en av IF Kamraternas storlöpare.
Nu har Axel Forsman och med honom andra trotjänare vid det gamla
färgeriet gått ur tiden. Men de som finns kvar har säkerligen med en
smula vemod följt fabrikens försvinnande. En gammal färgeriplats
från början av 1830-talet har upphört och nu står Grand hotell på
denna plats. |